AFRIKA
På 1680-tallet flyktet nederlendere, franskmenn og tyskere fra...
...religiøs forfølgelse og bosatte seg i Sør-Afrika.
De kalte seg selv Afrikandere, hvite afrikanere.
De neste 250 årene kjempet Storbritannia med Afrikanderne...
...om makten i landet, gullet og 20 millioner innfødte afrikanere.
I 1948 ble det valgt en konservativ Afrikander-regjering til å styre landet.
Et rasesegregeringssystem, først innført av engelskmennene...
...ble erklært lov i landet.
Engelskmennene gav aldri systemet et navn.
Afrikanderne kalte det Apartheid.
Historien vår begynner 18 år tidligere...
...i 1930, på en liten engelsk gård i Sør-Afrika.
Jeg ble født med Zulu-regnmennenes sanger i mine ører.
De sang for å stoppe den store tørken-
-som brant Sør-Afrikas land i 10 år.
Min mor fødte meg tre uker etter min fars død.
Han ble trampet i hjel av en elefantokse i bushen.
Hun gav meg hans navn, Peter Phillip Kenneth Keith.
Men fra dag en kalte hun meg P.K.,-
-akkurat som hun hadde kalt min far.
Våge alt på samme terning Et enkelt kast på livets spillebord
Tape alt -g gjenoppta din terning
Men aldri nevne tapet Med et ord
Hvis du kan ta din tørn Og ikke gi opp
Men sette inn hver fiber i din kropp
Og holde ut Når alt forstummer i deg
Unntagen viljens røst: "Gi aldri opp"
Jeg husker at min mor fortalte meg at hun var et barn av England,-
-hvor hun vokste opp med bøker og musikk.
Mens jeg, som et barn av Afrika, våknet til lukten av jacaranda-blomster-
-og sovnet til lyden av veverfuglene som slo seg til ro for kvelden.
Du skal bli en mann, min sønn.
Nannys sønn, Tonderai, var min beste venn.
Fra vi ble født gjorde vi alt sammen.
Leker, plikter og lekser.
Mor lærte oss om England.
Nanny lærte oss om Afrika.
Mor sa at livet var perfekt, bortsett fra at det aldri regnet.
Frue, kom fort. Kom.
Det er alvorlig. Kveget.
-Å, Nanny. -Kveget dør.
Faren min var bonde. Det var ikke min mor.
Fordi hun elsket oss så høyt, prøvde hun hardt å være en etter hans død.
Men da landeplagen drepte kveget vårt-
-var det noe inni henne som ble ødelagt og aldri ble bedre.
Nanny sa at doktoren insisterte på at moren min skulle bli helt uthvilt.
Han sa at jeg måtte begynne på en pensjonatskole.
For første gang i mitt liv var jeg redd.
Jeg hadde aldri vært hjemmefra før,-
-borte fra min mor, borte fra Nanny.
Jeg ville gråte, men holdt det inne.
Jeg var redd det ville skade mor enda mer.
P.K.
Mamma skal gi deg armbåndet pappa gav mamma-
-da de forelsket seg.
Jeg elsker deg, P.K.
Hun gav meg strutseskjell-armbåndet-
-min far gav henne da de forelsket seg.
Vær en snill gutt, kjære.
-Farvel. -Farvel.
Vær snill, P.K.
Farvel, P.K.
Vi var fattige.
Den eneste skolen vi hadde råd til ble drevet av Afrikandere,-
-den eldste av de to hvite stammene i Afrika.
Den andre stammen var min egen, engelskmennene.
Engelskmennene drev oss ut i villmarken.
Men vi returnerte sterkere enn før.
De spilte vårt blod utover marken, men vi returnerte sterkere enn før.
For dette landet er vårt-
-gitt oss med en hellig pakt av den allmektige Gud.
Det er vårt ansvar å stige opp og tvinge engelskmennene ut.
Å dytte ned de svarte.
For den hellige skrift forteller oss i Joshua 9:20:
Kams barn ble svarte for deres synder.
De skal være som de andre, hoggere av ved og hentere av vann.
De skal være som tjenere for deg.
Det er vårt ansvar å innfri den pakten-
-så vi kan gjenvinne landet og bli sterkere enn før.
La oss be.
Jeg husker det første jeg lærte.
I 1896-
-hadde Afrikanderne prøvd å ta regjeringen fra engelskmennene-
-men den engelske hæren var for sterk.
Engelskmennene fanget 26 000 Afrikander-kvinner og barn-
-og plasserte dem i konsentrasjonsleirer.
Mange døde av malaria og tyfus.
Som den eneste engelske gutten på skolen, tok jeg skylden for dødsfallene.
...og forlat oss vår skyld.
Dette ble gjort klart for meg av den eldste gutten på skolen, Jaapie Botha.
...men frels oss fra det onde.
For riket er ditt, og makten og æren i all evighet.
Amen.
Vet du hva P.K. står for?
Pissekølle.
Nei, det gjør det ikke. Det står for Peter Phillip Kenneth Keith.
Det er navnet mitt.
-La oss pisse på pissekølla. -Ja, piss på pissekølla.
Piss på pissekølla.
Engelskmennene elsker å bli pisset på. Gjør de ikke, pissekølle?
Han er klar. Er du ikke, rødnakke?
-Vi har spart opp hele dagen for deg. -Godt, rødnakke?
-Hei, se opp, kamerat. -Kom igjen, han har fått nok.
Vel, ikke vær lei deg, Pissekølle.
Vi kan gi deg litt mer i morgen, kan vi ikke?
Om det var redsel eller skam eller begge deler, vet jeg ikke.
Men rett etter mobbingen i dusjen, ble jeg sengevæter.
Din mor er død.
Jeg skulle aldri ha dratt hjemmefra.
Jeg burde ha blitt hjemme for å ta vare på moren min.
Da hadde hun hatt det bedre. Det vet jeg hun ville hatt.
Siden min eneste gjenlevende slektning, bestefaren min, var i Kongo-
-ble det bestemt at jeg skulle tilbake til pensjonatskolen.
En avgjørelse som skremte meg.
Av jord er du kommet og til jord skal du bli.
Jeg bekjente til Nanny det som hadde skjedd og hvordan jeg ble sengevæter.
Hun gjorde det enhver god Zulu-mor ville gjort.
Hun tilkalte den beste medisinmannen i stammen sin.
En mann Nanny sa kunne gjøre syke friske-
-og redde menn modige.
Jeg hadde aldri sett noen som han.
Jeg ba en stille bønn om at magien hans var større enn mine problemer.
Han het Dabula Manzi.
Dabula Manzi sa at problemene mine kom fra frykt dypt i mitt hjerte.
Han ville sende meg på en reise hvor jeg skulle finne mot og begrave redsel.
Han lagde tre sirkler med magisk pulver på bakken,-
-og plasserte en kylling i hver.
Han sa at kyllingen som gikk ut av sirkelen var den modigste.
Han skulle være min guide på reisen for å finne mitt mot.
Dabula Manzi sa at ånden til store Zulu-krigere bodde i meg.
Jeg hadde møtt den sterkeste skapning på jord.
En skapning jeg hadde fryktet siden jeg hørte om hvordan far døde.
Jeg hadde vunnet hans respekt for mitt mot.
Det ville ikke lenger være noe problem med nattvannet.
Dabula Manzi sa jeg var en mann for hele Afrika, bundet til henne ved mitt sinn.
Bundet til henne ved mine drømmer.
Han sa jeg ikke lenger var en pissekølle.
Han gav meg tilbake mitt navn, og han lot meg beholde kyllingen.
Jeg kalte kyllingen min Masabindi. På Zulu betyr det Tapre Mor.
Om dagen ville hun jakte på insekter ute.
Om natta lå hun i reiret over senga mi og holdt utkikk.
Hun var min beste og eneste venn.
KRIG MED TYSKLAND UTLENDINGER MÅ REGISTRERE SEG
Marsj fremad!
En måned senere brøt det ut krig i Europa.
Dette gav meg flere problemer enn sengevæting hadde gjort.
Hitler hadde lovet å knuse Storbritannia og drive de engelske ut av Sør-Afrika.
Afrikanderne ventet spent på den dagen.
Jeg gjentok Dabula Manzis ord om og om igjen for meg selv-
-prøvde å ikke være redd.
Vi har rødnakkene.
Stille. Stille.
Gud har sent Hitler så vi kan kvitte oss med dere Engelske drittsekker-
-som stjal vårt land og drepte våre folk.
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Vi skal sverge en blodsed.
Når Hitler kommer, skal vi stige opp og drepe de fordømte rødnakkene.
Vi sverger lydighet til Adolf Hitler.
Død over alle engelskmenn i Sør-Afrika.
Heil Hitler!
Gud velsigne fedrelandet.
Heil Hitler!
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
For forbrytelser utført mot det Afrikandske folk-
-skal jeg, Jaapie Botha, dommer og über-fører-
-dømme din rødnakke-kylling til døden. Heil Hitler!
Heil Hitler! Heil Hitler!
Nei, ikke kyllingen min! Ikke kyllingen!
-Nei, nei! -Nå!
Nei, ikke kyllingen min!
Nei. Nei. Nei.
Nei!
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Heil Hitler!
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Heil Hitler!
Stille!
Heng han opp.
Heng han opp!
Du skal betale for at bestefedrene og bestemødrene våre døde.
Alle engelskmenn skal betale, og du skal være den første.
-Heil Hitler! -Heil Hitler!
Stille!
I Adolf Hitler og fedrelandets navn-
-dømmer jeg deg til døden, fordømte rødnakke.
Drep han! Drep han! Drep han!
Heil Hitler!
Du, din idiot.
Jeg begravde Masabindi neste dag.
Det virket som at jeg skulle miste alle jeg elsket eller som elsket meg.
Moren min, kyllingen min og nå Nanny.
Tonderai og Nanny måtte dra tilbake til familien deres i Sør-Rhodesia.
Jeg visste jeg aldri ville se dem igjen.
Ensomhetens fugler fløy inni mitt hjerte og la store stein-egg.
Hele min kropp gjorde vondt av tristhet.
Bestefaren min kom hjem fra Kongo til huset sitt i Barberton-
-hvor det bodde engelskmenn.
Jeg ble sendt for å bo med han.
Barn, sa han, var et stort mysterie.
Jeg trodde aldri jeg skulle føle meg bedre igjen.
Jeg visste ikke hvordan jeg kunne jage bort ensomhetens fugler.
Så en dag, sendte bestefar en av sine venner for å møte meg.
Vet du, eselet mitt, Beethoven, fortalte meg en gang om et triks-
-for å kurere tristhet i små gutter.
Vil du prøve det?
Bra. Reis deg opp.
Flink gutt. Stå her.
På et bein.
Bra. Veldig bra. Og lukk øynene.
Si tre ganger: "Absoloodle."
Absoloodle, absoloodle, absoloodle.
Flott. Føler du deg bedre?
Nei.
Det beviser vel bare en ting.
-Hva da? -Aldri ta imot råd fra et esel.
-Mye bedre, hva? -Ja.
Vil du møte ham?
-Ja takk. -La oss gå.
-Hva heter du? -P.K.
P.K. Åh, et veldig interessant navn.
Jeg skal introdusere deg for Beethoven.
Det var sånn jeg møtte Doc, som samlet kaktuser-
-spilte piano og viste meg hvordan man snakker med eselet hans, Beethoven.
Han liker deg. Han liker deg veldig, veldig godt.
Så, min gamle venn, du har et meget oppvakt barnebarn.
Ja, jeg skulle bare ønske jeg visste hva jeg skulle gjøre med det.
Hans mor, Gud fred over hennes sjel, var kvalifisert.
Lærte ham å lese, lærte ham å spille piano.
Musikk er så viktig i en ung manns utdanning, er du ikke enig?
Hvordan kan jeg ikke være det? Jeg er musiker. Musikk er mitt liv.
Vel, hva synes du så om dette forslaget?
Du tar P.K. under dine vinger. Du lærer han piano-
-og han får være sjefsassistent i kaktushagen din.
Han betaler deg, du betaler han.
Med stor glede.
Han minner meg sånn om Eric.
-Ditt barnebarn. Hvor gammel er han nå? -Han er 7 nå.
Doc var en berømt pianist som hadde konserter over hele verden.
Mens han var i Sør-Afrika, brøt krigen ut.
Han kunne ikke dra hjem.
I Tyskland hadde Hitler drept hele familien til Doc-
-fordi de trodde på fred.
Docs barnebarn ble også drept.
Han var bare 7, sånn som jeg.
Doc var helt alene i verden.
Doc sa at en person trenger to ting i livet: God helse og god utdanning.
Han sa at helsen min var god,-
-men at utdanningen min trengte umiddelbar oppmerksomhet.
Doc viste meg Afrika.
Han gjorde Afrika til mitt klasserom.
Jeg lærte til og med hvordan jeg skulle kjøre Beethoven.
Timene mine begynte hver dag ved soloppgang.
Doc viste meg hvordan jeg kunne se på ting annerledes enn før.
Hjernen har to funksjoner, P.K.,
Den er det beste biblioteket noensinne, hvilket er en god ting å ha.
Men den kan også lage originale tanker.
På skolen blir du fylt opp av fakta.
Her ute, vil hjernen din lære hvor den skal se,-
-hvordan den skal se og hvordan den skal tenke.
Uansett hvilket spørsmål du må ha, svaret vil alltid finnes i naturen.
Hvis du vet hvor du skal se og hvordan du skal spørre.
Og så vil du ende opp med-
-alle hjernene som noensinne har eksistert.
En etter en fløy ensomhetens fugler bort-
-med steineggene de hadde lagt i mitt hjerte.
Doc sa at det er så mye å lære-
-at vi ikke kan kaste bort et eneste sekund.
Mor brukte å si det samme.
Mor hadde likt Doc.
Alt i naturen er samarbeid, til og med månelyset.
Uten sola, hadde månen vært en svart sirkel.
Men med samarbeid, månelys.
-Litt tung, er den ikke? -Å, det er en stor en.
-Det er en stor en. -Det er en stor en. En vakker en.
Hold røttene.
Hold røttene. Bra.
-Ser ut som at vi har gjester. -Ja.
Kanskje vi tilbyr dem te, hva?
-Kanskje en kaktus. -Ja, kanskje begge deler, hva?
-Eller frokost. -La oss ta opp en og gi til dem.
Det er en god idé.
Hvordan har du det i dag, kaptein?
-En kopp te? -Professor von Vollenstein?
-Ja. -Etter ordre fra Hans Majestets regjering.
For ikke å ha registrert seg som utenlandsk beboer-
-blir du sendt i varetekt i Barberton-fengselet-
-inntil krigen med Tyskland, ditt land, opphører.
Du blir med meg.
Det var da jeg innså at Afrikanderne ikke var de eneste-
-som hatet og var redde for andre.
Engelskmennene gjorde sin del, de også.
Ensomhetens fugler begynte å sirkle igjen.
Fortsett, alle sammen. Fortsett.
Claudio, kom opp.
Mens engelskmennene så Doc som en fiende-
-så de Afrikandske fengselsmyndighetene-
-han som et perfekt eksempel på tysk kultur,-
-som de beundret.
-Fort. -Jeg tillater deg å legge hagen din der...
...så kan du plante alle kaktusene dine der.
Hver dag, etter skolen,-
-fulgte bestefaren min meg til fengselet-
-og hentet meg hjem ved solnedgang.
Jeg tok med meg bøtta mi med en kaktus pakket inn i et tobakksblad-
-for å holde den fuktig.
Fjern de bøkene der.
Kommandant Van Zyl fikk Docs piano inn i fengselet,-
-og lot meg besøke han når jeg ville.
Åpne døra. Og ikke mist dette helvetes pianoet nå.
Ok, snu det sidelengs.
Kom igjen, vet dere ikke hvordan dere flytter et pokkers piano?
Doktor, jeg skal få det inn dit for deg, så hjelp meg...
Tobakksbladet kan du legge i bøtta.
Snart har du skoleevaluering.
Det var egentlig i dag, var det ikke?
Hvordan er karakterene dine?
-Hvilke karakterer? -Hvilke karakterer? Grammatikk?
Tilfredsstillende.
Matte?
Tilfredsstillende.
Vitenskap?
Tilfredsstillende.
Geografi?
Tilfredsstillende.
Det er en skam.
Den P.K. jeg kjenner er mye mer enn bare tilfredsstillende. Han er en smarting.
På skolen min blir du banket opp hvis du er en smarting.
P.K., det er ikke en synd å ha en hjerne.
Men å ha en hjerne og ikke bruke den, det er en synd.
Kom.
Jeg skal introdusere deg for en som kan vise deg hvordan du kan bruke-
-hjernen til å ikke bli banket opp.
-Hvem? -Hvem?
Det er en veldig smart mann. Kom.
Jeg vil introdusere deg.
Jeg spurte Doc om det var løytnanten.
Han sa at løytnanten ville si at han var for opptatt.
Det er det. Det er det, mann.
-Kom igjen. Se opp. -Sersjant.
Jeg har tillatelse til å komme inn.
-Greit. -Kom deg unna!
Kom igjen. Beveg føttene!
Fortsett å bevege dere, gutter. Kom igjen. Hold venstre oppe. Venstre slag.
Ok. Gå ut, du.
Ville det vært for stort bry hvis vennen min her, P.K.-
-kunne fått lært litt boksing?
Jeg skulle gjerne hjulpet, professor,-
-men vi er alle opptatt med å forberede fengsels-mesterskapet.
Både junior og senior divisjonene.
Hva med gamle menn?
Ok. Hei, svarting.
-Kom hit. -Ja, herre.
Lær gutten det grunnleggende, og lær ham det godt.
-Ellers slår jeg det svarte hodet ditt. -Ja, herre.
Her.
-Hei. -Så?
Du vil bli bokser?
Jeg tror jeg er for liten.
Ikke uroe deg, lille sjef.
Liten slår stor, når liten er smart.
Først med hodet-
-så med hjertet.
-Kan du huske det? -Ja, sir.
Nei.
Nei, lille sjef.
Du må aldri kalle meg "sir."
-På grunn av vaktene? -Ja.
-Hva skal jeg kalle deg? -Piet.
Jeg er Geel Piet.
Jeg er P.K.
Så.
Da jeg først møtte Geel Piet, hadde han tilbrakt 40 av sine 55 år-
-i et fengsel.
Han fortalte meg at han hadde vært tyv, svindler og mange andre ting.
Nå var han min lærer og min venn.
Der ja. Ser du hvordan det kan gå?
Ser du hvordan liten slår stor?
Kan ikke fange deg, kan ikke treffe deg.
Kan ikke treffe deg, kan ikke skade deg.
Å, etter bare to måneder er du en trollmann.
-Men når får jeg slå? -Slå?
Åh, du skal ikke bare slå. Du skal slå kombinasjoner.
En-to. En-to. En-to. Kom igjen, prøv du.
En-to. Ja. En-to. En-to.
Der har vi det.
Her har vi en bokser.
Ja, mann.
Vi skal lære deg-
-en åtte-slags-kombinasjon.
-Geel Piet-Åttern. -Geel Piet-Åttern?
Da, gutten min, blir du dynamitt.
Kom igjen nå. En-to. En-to. En-to.
En-to. En-to. En-to.
Å, veldig sterk. Bra slåing. Veldig sterk.
En-to. En-to. En-to.
Sånn er det. Det er bra, lille sjef.
Bravo. Du ser ut som en mester allerede.
En-to. En-to. Å, hvilken bokser vi har her.
Jeg skal lære meg Geel Piet-Åttern.
Akkurat nå skal du lære deg Beethovens "Niende" i en time-
-så vi kan hente kaktusen før det er er for varmt til å plante.
Mellom oss to, av deg lager vi en mester og en smarting.
Timen din. Flott. Det er flott. Tusen takk, Geel Piet.
-Unnskyld meg, min herre professor. -Ja.
Hver gang jeg ser den lille sjefen ha med seg kaktusen er det et...
-...tobakksblad i bøtta. -Ja, den holder røttene fuktige...
-...det er grunnen. -Så, ja?
Du vet, professor, litt røyking om natta-
-er den eneste gleden vi har i dette harde livet.
Du vet hvordan de gjør det vanskelig for oss å ha tobakk.
-Jeg forstår. -Hvorfor lar de deg ikke ha tobakk?
Fordi når det er en persons jobb å straffe-
-er det det eneste de vet hvordan man gjør.
Jeg synes noe virker galt her. Hei, svarting.
Nei, min herre sersjant.
Alt er ok.
Det er nok, sersjant. Det er nok, sersjant. Det er nok.
Her inne er de vi som sier hva som er nok, professor. Ikke du.
Hvis du planlegger noe, vil jeg finne det ut.
Kom hit. Hit, mann.
Denne gamle svartingen. Han har det bra. Alt er bra
Beklager at jeg lager bråk. Beklager, lille sjef.
Fra nå av, holder vi oss bare til boksing.
Beklager. Beklager, mann.
Geel Piet!
Jeg setter bøtta mi ved siden av pianoet når jeg øver.
Pass på å tøm den hver dag.
Ja, sjef.
Flott, P.K., flott.
-Jeg liker ikke svinet heller. -Ja, det er bra. La oss gå.
Ok, Doc.
For å overleve i fengselet, ble Geel Piet en ekspert i kamuflasje,-
-en mester av det usynlige.
Målet hans var å få så lite oppmerksomhet som mulig-
-mens han skaffet akkurat det han og hans medfanger trengte.
Godt.
Godt, lille sjef. Fortere.
Fortere.
Fem år gikk før jeg visste det.
Og mens man utenfor fengselet ventet spent på at-
-andre verdenskrig skulle slutte-
-var man på innsiden kun opptatt av en ting:
Hvordan det skulle gå i fengselsmesterskapet i boksing.
Bryt. Bryt.
Det var flott.
Og under Geel Piets konstante læring-
-ble jeg mester i min vektklasse.
Veldig bra, lille sjef.
Docs hage vokste mens han plantet og gjødslet kaktusene-
-jeg fortsatte å gi ham,-
-og satte til side tobakk for Geel Piet og de andre fangene.
Jeg ble også den uoffisielle brevskriveren, fordi Geel Piet foreslo det.
Du har virkelig et språktalent, vet du.
Den sangen om regnmakeren.
Hvorfor synger de alltid den rundt meg?
Tiden er ute. Stikk.
Alle stammene tror, lille sjef,-
-at når det er tørke-
-er det fordi folket er i strid.
Inyanga ye Zulu, regnmakeren-
-roer ting ned.
Jorda, himmelen,-
-folket.
Han... Han stopper striden.
Han bringer regn.
Han bringer fred, mann.
Ok, greit. Men hva har det med meg å gjøre?
Vel, lille sjef-
-du er som Inyanga ye Zulu.
Du roer ting ned, mann.
Du skriver brev for alle stammene.
Du har med tobakk til alle stammene.
Naturligvis tror de at du kanskje er den fra myten.
De synger for å ære deg.
Har du noe med dette å gjøre?
Jeg har fortalt et par folk hvordan du behandler alle stammene likt.
Hvordan du ikke favoriserer en stamme over en annen.
Hvordan du roer ting ned.
Hvorfor?
Vel, lille sjef, litt håp har aldri skadet noen.
Ja, men det er falskt håp.
Bedre med litt håp enn ikke noe håp, hva?
Tid for Beethoven, P.K.
Takk, professor.
Det er en fornøyelse.
Du er en god mann. Nyt tobakken.
Sees i morgen, regnmaker.
Tøm bøtta, svarting.
Ja, sjef.
Dere er en gjeng med møkkaetere, ikke sant, svarting?
Nei, sjef.
Hva sa du?
-Ja, sjef. -Helvetes riktig.
Nå, begynn å spise.
Spis det.
Du kan ikke gjemme deg for meg for alltid, svarting.
Din dag vil komme.
Og den vil bli så svart som din helvetes sjel.
Det lover jeg deg.
Går det bra?
Ikke uroe deg, lille sjef.
I brakkene-
-spiser vi møkk hver dag.
Alle sammen.
Hvis sersjanten hadde funnet tobakken-
-ville alle fangene ha blitt banket grundig.
Så de andre fangene sang for å hylle Geel Piets mot.
Men jeg hadde fortsatt vondt av å se en mann jeg elsket så ydmyket.
Og det gjorde meg også sint.
Sint for at det ble gjort.
Sint for at jeg ikke kunne gjøre noe for å endre det.
De sang natten inn, vel vitende om at de var fanget i sine celler-
-i tre dager uten vann.
De sang for å ære Geel Piets verdighet.
Dans, dans, dans.
Ned, ned, kom igjen. Ned.
Kom igjen. Ned.
De...
De virker forvirret.
De er forvirret, lille sjef.
De er forvirret. De er redde.
De er feiginger.
La oss få disse håndkledene til vaskeriet.
P.K. P.K. Gode nyheter. Amerikanerne har krysset Rhinen.
Krigen. Krigen er nesten over.
-Praktfult. -Det er over. Her.
-La meg se. -Er det ikke vidunderlig?
-Gode nyheter. -Du får slippe fri.
Endelig kan jeg dra tilbake til Tyskland.
-Skal du dra til Tyskland? -Ja, jeg skal hjem til Tyskland.
-La oss være glade. -Er ikke det vidunderlig, lille sjef?
-Jeg antar det. -Hva?
Men han synes ikke det er så vidunderlig, hva?
Hvis du drar tilbake til Tyskland, vil jeg aldri se deg igjen.
Jeg synes ikke det er så vidunderlig.
Ja, du har rett. Det er det ikke.
Noen ganger-
-må vi prøve å ta det som ikke er så vidunderlig og gjøre det til det.
Professor!
Jeg hørte akkurat nyhetene.
Her. Vi diskuterte de akkurat.
Professor, vi kommer til å savne deg, mann.
-Takk. Hei. -Ja.
Kan jeg spørre deg om en tjeneste?
Selvfølgelig.
På slutten av måneden får vi besøk av kommisjonæren.
Kan du organisere en konsert til ære for han?
En konsert?
-En konsert her? -Her.
En konsert?
Ja, jeg vil arrangere noe for kommisjonæren.
Du er en god mann. Tusen takk.
Ja, vi kommer til å savne deg.
Hvorfor vil du at jeg skal holde en konsert for disse menneskene?
Nei, professor. Ikke for dem.
For oss, mann. Ja.
Du kan skrive musikken. Lille sjef her kan skrive teksten.
Og folkets stemmer, professor-
-folkets stemmer kan være instrumentene dine, hva?
Ja. De vil aldri tippe hvem det er for. Han er et geni.
Stammene snakker ikke engang sammen, å synge sammen.
Det vil aldri skje. Aldri.
Det vil hvis den lille sjefen sier det.
-Husk myten. -Du mener den du fant på.
Hva snakker du om, lille sjef?
Jeg fant den ikke på, mann.
Myten er like gammel som Afrika.
For folket er myter sterkere enn kjærlighet.
Sterkere enn hat.
Den gir dem grunn til å gjøre ting de aldri ville gjort.
-Ja. -Bare spør og du vil se.
Ja, myten.
Myten. Du er et geni.
-Du er den smarteste av oss alle. -Å, nei.
Doc! Doc!
Jeg ble akkurat ferdig med tekstene.
De er om vaktene.
Det er vidunderlig. La meg få høre.
På engelsk, takk. På engelsk.
"De løper denne veien. De løper den veien.
De er forvirret, de er redde. De er feiginger."
Det er strålende. Strålende. Det passer dem perfekt.
-Det er fra noe Geel Piet sa. -Enda bedre.
-Men vil det passe med musikken? -Å, la oss se, la oss se.
-Er det noe galt? -Nei, det er vakkert.
Men...
Men liker du det sånn her?
Når vi fikk alle stammene til å samarbeide,-
-akkurat som Geel Piet forutså,-
-var det jeg som instruerte dem.
En håndfull menn fra hver stamme ble utvalgt til å lære sin stammes del.
De lærte det videre, som lærte det videre igjen til alle kunne sin del.
Hva synger disse apene om?
Jeg vet ikke. Jeg spiller bare piano.
Har du sett Geel Piet? Han har ikke kommet ennå.
Ikke uroe deg, det er hans kveld. Han vil komme. Tro meg.
-Professor. -God kveld, kommandant.
Sitt. Dere må sitte ned.
-Hva? -Herr Kommandant...
...P. K. er en strålende oversetter.
-Kan du snakke deres babbel? -Ja, sir.
-Det har jeg alltid gjort. -Greit. Nå vil jeg at du skal fortelle dem...
...at den eneste grunnen til at jeg tillater denne konserten-
-er for å hedre besøket til kommisjonæren og hans flotte venn.
Og også av respekt for professoren.
Selv om han er i fengsel, er han ikke en skitten tyv som de andre.
Han er en mann av kultur og læring. Fortell dem det.
Kommandanten ønsker dere velkommen og ser fram til den flotte syngingen.
For en slik man, er jeg klar for å gjøre dette.
Men hvis det blir noe bråk, bare litt,-
-så er det slutt. Fortell dem det.
Han håper hver stamme vil synge sitt beste og gi ære til sitt folk.
Et feilsteg. Bare ett.
Og de vil bli de tristeste svartingene i hele Afrika.
Fortell dem det.
La oss være ett i kveld, under den Afrikanske himmel!
Hva klapper de for?
De respekterer styrke, sir kommandant.
Godt gjort, P. K. Godt gjort.
Men Geel Piet er fortsatt ikke her.
Han vil komme. Han vil komme, tro meg.
Nå er det musikken, P.K. Nå er det musikken.
Konserten var din ide, var den ikke?
Du, din lure drittsekk.
Nei, sjef.
Ikke lyv for meg.
Vennene dine kan ikke hjelpe deg nå.
Og du skal fortelle meg alle dine hemmeligheter-
-som begynner med sangen.
Hva synger de?
Jeg vet ikke, sjef.
Fortell meg.
"De løper-
-denne veien.
De løper-
-den veien.
De er-
-redde."
Vi er redde?
"Dere er-
-feiginger."
Din drittsekk.
Nei, Piet.
Lille sjef.
Piet, nei, vær så snill.
Alle stammene sammen.
For første gang.
På grunn av deg,-
-regnmaker.
Nei, vær så snill.
Liten bekjemper stor...
Når liten er smart.
Først med hodet-
-og så med hjertet.
Piet, nei.
Mens han hørte stammene synge-
-kastet Geel Piet sin kamuflasje and trosset Sersjant Bormann.
I det korte øyeblikket-
-var han en fri mann før han døde.
"Krigen sluttet. Doc dro hjem til Tyskland.
Og nok en gang var jeg alene-
-og forsvarte meg mot ensomhetens fugler.
Prøvde, som Doc og Geel Piet hadde lært meg-
-å snu tristheten min til noe vidunderlig.
Fordi samme hvor mye jeg ville tro at jeg kunne,-
-ville mitt hjerte aldri la meg."
Veldig levende.
Synging. Død.
Sterke bilder.
Godt gjort.
Alle ideologier som må angripe det som truer den minst-
-er en ideologi som ikke vil overleve sin egen generasjon.
Inkludering, ikke ekskludering, mine herrer,-
-er nøkkelen til overlevelse.
Noe vår nye Afrikander-regjering burde oppdage, hva?
Neste uke skal Mr. Guilbert opplyse oss om temaet...
Sport og vedding i romertidens Roma, sir.
Meget passende, Mr. Guilbert, det ser vi fram til.
Mine herrer. Ett øyeblikk, mine herrer.
På min anbefaling-
-har Oxford-universitetet lovet å vurdere dere begge-
-som kandidater til universitetet.
Tusen takk, sir.
I lys av din økonomiske situasjon, P.K.,-
-tok jeg meg friheten til å søke på et stipend fra regjeringen.
Hvis du bare vil signere her, kan vi arkivere det umiddelbart.
Takk, sir. Tusen takk.
Din mor vil bli fornøyd, Mr. Guilbert.
Hun vil bli overrasket, sir.
Takk.
Åh, en ting til.
-Seiret rettferdigheten til slutt? -Sir?
Denne mannen, Bormann. Geel Piet.
Det gjorde den, sir.
Sersjant Bormann ble funnet en måned senere-
-hengende fra et tau i Geel Piets celle.
1948 JOHANNESBURG OFFENTLIGE SKOLE - BOKSEMESTERSKAP
Å, kom igjen.
Gå bakover. Kom igjen. Her.
-En, to, tre... -P.K., opp med deg. Hør på treneren.
-...fire, fem... -Kom deg opp.
-...seks, sju, åtte, ni. -Hva driver du med? Kom deg opp.
Kom igjen.
Gå, P.K.
Hva var det som skjedde? Du hadde han.
Den jenta. Finn ut hvem hun er.
Er du gæren? Vi har vedda alle pengene vi har.
Hvis du taper, blir vi blakke.
Finn ut hvem hun er.
-Du kan klare det. -Sekunder igjen!
-Sekunder igjen. -Kom igjen.
Kom igjen. Kom igjen, kryp.
Takker den innfødte befolkningen for deres strålende opptreden-
-men i den gode sportsånds interesse, må jeg insistere.
Kom deg ut der.
Kom deg inn der igjen.
Takk, Gud.
Han er ute! Han er ute!
Vinneren, Prince of Wales-skolen, P.K. Keith.
Kom igjen. La oss gå.
Kom igjen. Å, kom igjen.
Har noen noe mer? Kom igjen. Der er det. Litt mer.
Det er veldig snilt av deg. Takk.
Tusen takk. Noe mer?
Beklager, sir.
Det skjer i morgen på hans gym. Selveste Hoppie Gruenewald.
-Hva med jenta? -Glem jenta.
-Jeg kommer ikke til å glemme jenta. -Faren hennes er Dr. Daniel Marais.
Det gjør ingen forskjell.
Mannen er nasjonalist-partiets intellektuelle alibi.
Han har like mye bruk for en engelsk gutt som løper etter datteren sin-
-som dronningen har for baller. Beklager det stygge språket mitt.
Morrie.
Maria Elizabete Marais, Seniorkvarteret-
-Rom 22, Devilliers-skolen.
Jomfrufortet?
Oddsen er 10-1 på at du ikke kommer inn.
Hvordan...? Å, nei, vær så snill.
Du kan ikke være her.
-Det var bare slik jeg kunne møte deg. -Jeg kan bli utvist.
Du kan bli utvist for å dra på boksekamper.
-Vi dristet oss ut. -Likte du det?
Det var spennende.
-Du var veldig god. -Takk.
Vil du være sammen med meg?
Jeg kan ikke. Faren min ville aldri tillate meg å treffe en engelsk gutt.
Hva med din tillatelse?
Hva med faren min?
P.K., de vil høre deg.
Jeg kan ikke huske at jeg fortalte deg navnet mitt.
Og jeg kan ikke huske at jeg fortalte deg mitt.
Maria, Maria, Johann Smuts gav Margaret en ring.
-Kommer straks. -Smarteste jeg har sett.
-Faren din, lørdag morgen. -Ja.
-God natt. -God natt.
Vær forsiktig.
Marais: Fullstendig Apartheid ved årets slutt.
Jeg visste hun var spesiell fra første gang jeg så henne. Jeg vil finne en måte.
Det finnes ingen måte.
Du bare kaster bort tid.
Du aner ikke hva du snakker om.
Vet jeg ikke?
Din fremtidige svigerfar.
Hvis han hadde fått viljen sin, hadde han kvittet seg med oss sammen med dem.
-Ditt problem er at du mangler selvtillit. -Mangler jeg selvtillit?
Ryggen min, du ødelegger ryggen min.
Hva stirrer du på? Gå videre.
Kom igjen.
Vær så snill. Hjelp meg.
Vær så snill. Hjelp!
Vær så snill, broder, hjelp meg.
Landet går til helvete.
Kom igjen. Skulle ønske vi var på Oxford i går.
Jeg må ha gitt riktig inntrykk.
Han vil ikke slåss mot noen, vet du det?
Gå videre.
Vet du hvem det er?
Ja, det er Andreas Malan.
-Han skal slåss mot Joe Louis. -Ja.
La oss gå og si hallo. Mr. Gruenewald?
Mr. Gruenewald?
Har dere gutter gått dere bort?
Det er meg, sir, Morrie Guilbert. Jeg kom hit i går, husker du?
-Om mannen min. -Å, ja, ja, ja.
-Mesteren? -Ja, sir.
-Og hvem er du? -Jeg er manageren hans.
Å, du er hjelpeløs.
Å trene i denne gymmen er ikke som skoleguttkampene du er vant til.
Ja, sir.
Hva koster det hvis du skal trene han personlig?
For min personlige oppfølging, Mr. Manager,-
-krever jeg 15 pund i måneden.
Femten... Måneder... Det er en...Det er 90 pund. Det er veldig rimelig.
Her er seks måneder forskudd.
Seks måneder?
Jeg vet ikke om han vil overleve i seks minutter.
Vel, det er vel bare en måte å finne ut det på, sir.
Å ja?
Greit, la oss finne det ut.
-Time-out. -Kombinasjon.
-Ja. -Det er sikkert.
Kom her.
Åtte-slags-kombinasjon, hva?
-Hvor lærte du deg det? -I fengsel, sir.
-Prøver du å være komiker eller bokser? -En bokser, sir.
Greit, kom igjen.
Manager,-
-du kommer til mitt kontor.
Vi kan snakke betingelser.
Mr. Mester, du går og dusjer.
Du kommer til meg etterpå, så kan vi snakke trening. Noen spørsmål?
Ja, sir.
-Hvordan kommer du unna med alt dette? -Kommer unna med hva?
Miksingen.
Å ja.
Vel, vi Afrikandere er rare noen ganger.
Utenfor ringen er en svart mann ikke likeverdig.
Inni er han det.
Men ikke offentlig. Bare privat.
Det er vilt, hva?
-Kom. -Hei, mann.
Hei, du er god.
En åtte-slags-kombinasjon.
Det er bra.
-Takk, sir. -Ja.
Hvordan har du det? Jeg er Professor Marais.
Hyggelig å møte deg, sir. Jeg er P.K.
-Beundrer du kunsten? -Ja, sir.
Det er Marais-familiens historie fra 1688 helt fram til nå.
Det er min store onkel, Jan Pete.
Kommandør da han var 22 inntil folket ditt fanget og hang ham.
Mener du engelskmennene? Jeg er Sør-Afrikaner, sir.
Det er jeg også. Og Zuluene, Xhosaene, Pongoene, Ndebelene, Sothoene.
Vi er alle Sør-Afrikanere.
Bare fra forskjellige stammer.
Problemene våre ville blitt løst hvis vi hadde sluttet å tenke på Sør-Afrika...
-...som delt inn i stammer. -Det er ikke tilfeldig at ting er delt.
Tror du at en Zulu vil se sin kultur,-
-sin identitet, bli byttet bort med en annen sin?
Noe mer enn jeg vil at min skal?
Nei, sir.
Jeg tror ikke han vil at det å være Zulu betyr at han blir nektet rettigheter...
-...du og jeg nyter. -Lover definerer rettigheter.
Jeg er enig, sir. Men definerer de alltid rettferdighet?
Rettferdighet, unge mann, henger kun sammen med hvem som styrer.
Meget sant, sir. Men kanskje hvor lenge de styrer-
-henger sammen med hvor godt de fordeler rettferdigheten?
Du kommer hit for å spørre om tillatelse til å være sammen med min datter.
Vel vitende om hvem jeg er og hva jeg står for.
Tror du virkelig at å være uenig med meg vil tjene din sak?
Jeg trodde at en mann med ditt intellektuelle rykte-
-ikke ville at hans datter skulle være sammen med en som ikke tenker.
Intellektuelt rykte eller ei-
-jeg er først og fremst en Marais, ett medlem av min stamme, mitt folk.
Hvis du vil imponere meg,-
-ikke gjør det ved å kaste ut liberale ideer du har fått ved en engelsk privatskole.
Jeg beklager, jeg vil ikke tillate deg å treffe datteren min.
Bare så du vet det, sir.
Jeg fikk mine ideer lenge før jeg begynte på en engelsk privatskole.
Vel, det var vel fra en engelsk ekspert på raserelasjoner.
Faktisk, sir, fra a tysk kaktusekspert.
Men det er en lang historie.
Ha en god dag.
-Du ville treffe oss, Mr. Gruenewald? -Kom inn.
Dette er Mr. Elias Mlungisi.
Han promoterer alle kampene i bydel Alexandra.
Han har kommet for å tilby deg en kamp mot en av hans boksere.
Gideon Duma.
Kamper mellom svarte og hvite er ulovlige.
-Hvor skulle matchen bli holdt? -I Alexandra.
Så etter vi hadde blitt arrestert for kampen,-
-hadde vi blitt arrestert for å være i en bydel.
-Er du for dette, sir? -Ja, vel, ja, det er risikoer.
Men tenker vi kun boksing, er det en kamp jeg hadde betalt for å se.
-Ja. -Du var på mesterskapet.
Ja, du er en god bokser, hva?
Hvorfor sang folk?
Ikke spør meg. Jeg vet ikke.
Morrie har rett.
Denne kampen er ikke noe for oss. Var det alt, sir?
Ja, vel, det var alt.
Takk.
Dere er begge gale.
Hei.
Jeg fant ikke nummeret ditt i katalogen.
Jeg... Jeg skulle legge igjen denne.
Hva er det?
Siden faren min ikke ville gi deg tillatelse til å treffe meg,-
-tenkte jeg du skulle få min.
Hvordan går det? Jeg er Morrie Guilbert.
Den normale i dette partnerskapet.
Hvordan har du det?
Faktisk så skulle jeg gjerne hatt litt frisk luft. Skal vi?
Ja.
-Jeg trodde rase-blanding var ulovlig. -Det er det.
Hvordan kommer han unna med det der oppe?
Vi lurer stadig på det samme.
-Trener du her? -I noen uker.
-Med de innfødte? -Ja.
Mr. P.K.
Unnskyld meg, Mr. P.K.
Jeg mente ikke å være uærlig med svaret mitt.
Men jeg ville ikke gjøre offentlig ting du har holdt privat.
Fortell meg om syngingen.
I dårlige tider, gjør folk det de kan.
Og det de kan er myten om Inyanga ye Zulu, regnmakeren.
Mr. Mlungisi, hør på meg.
Jeg er ikke den personen.
Alt dette ble funnet opp av en mann i Barberton-fengselet.
Ja, Geel Piet.
Jeg kjenner deg, gjør jeg ikke?
Jeg jobbet i vaskeriet.
Ja, selvfølgelig. Da vet du at det jeg sier er sant.
-Geel Piet fant opp alt dette. -Ja.
Og det er derfor du må bokse mot meg. Jeg er Gideon Duma.
Folket mitt mister alt under denne helvetes apartheiden.
De kan ikke legge alt håp i historier.
Håp kommer ikke fra en myte, det kommer herifra.
Vi skaper vårt eget håp, vår egen fremtid.
Folket må se det.
Bare fordi du slo en Afrikander-skolegutt-
-betyr ikke det at du er noe annet enn en annen skolegutt selv.
Jeg må slå deg for å vise dem det.
Men hva hvis han slår deg?
Da blir jeg hans største supporter-
-og bruker myten til å få alle i bevegelse.
Jeg vil gjøre alt.
Alt for å hjelpe mitt folk. Bruke alt. Forstår du?
Hva er det her?
Familietjenere. Jeg kalte de inn.
Utstyret mitt trenger reparasjon. De tar det med seg hjem.
Papirer, mann. Kom igjen. Vær rask.
-Hvor kommer dere fra? -Gymmen, sir. Jeg trener der.
-Dere har en time til portforbud. -Ja, sir.
Har du problemer med det, du din svarte drittsekk?
-Nei, sjef. -Så ha deg bort.
Duma,-
-la meg få vite når jeg skal komme og hente det.
Ikke bruk for lang tid.
Hører du?
Ja, sjef.
-Har du det bra? -Du løy til politiet.
-Han jobber ikke for deg. -Jeg hadde intet valg.
-Jeg har aldri vært så redd. -Ikke jeg heller.
Jeg trodde betjentene skulle ta dem.
-De innfødte, de skremmer meg. -Ikke så mye som vi skremmer dem.
Vel, de har ikke noe å være redd for fra oss.
Har de ikke? Virkelig?
-Kjenner du mange? -Innfødte?
Vel, jeg har vel ikke akkurat sjansen, har jeg vel?
Hvis du hadde det, ville du?
Ja, det ville jeg.
Selv om det ville si at du gikk imot din fars ordre?
Hva kaller du dette?
Sjakk matt.
Siste buss.
Du er ekstraordinær.
Det er en ung mann, engelsk.
Fra Prince of Wales-skolen.
Jeg vil at du skal sjekke han litt.
Jeg kommer tilbake til deg så snart jeg har noe.
Gjør det.
ADVARSEL
DENNE VEIEN GÅR GJENNOM BANTU-STEDER.
ENHVER SOM GÅR INN I OMRÅDET UTEN TILLATELSE-
-KAN BLI RETTSFORFULGT-
-ETTER STEDSREGULERINGS-OVEN AV 1945.
Og dette er den beste delen av byen, frøken.
Du blir aldri vant til det.
Kom igjen, Mlungisi. La oss gå. Vi kan ikke komme for seint til boksinga.
Unnskyld meg.
Maria, mitt navn er Miriam Sisulu.
Hei.
Jeg heter Maria Marais.
-Du ser kald ut. Ta teppet mitt. -Å, nei, nei, nei. Jeg har det fint.
-Det vil holde deg varm. -Nei, virkelig, jeg trenger det ikke.
-Det er greit. -Jeg kan gi det tilbake etter kampen.
-Bare behold det, du. -Nei, det kan jeg ikke.
Det er meg en fornøyelse.
Miriam.
-Takk. -Bare hyggelig, Maria.
Hører du på meg?
Når jeg sier bryt, så må dere bryte med en gang.
Ingen slag under beltestedet.
Dere slåss rent, ellers gir jeg straffepoeng.
Lykke til, gutter.
Ja.
Hør nå, du slåss ikke mot mannen.
Du bokser mot han, hører du meg?
-Ikke la ham sette tempoet, hva? -Greit.
Gå inn rundt venstreslaget. Boks ham. Boks ham.
Kom igjen nå.
-Gå. -Kom igjen.
Hold blokken oppe.
Slå ham.
Bare slå.
Slå ham, P.K.
Ikke slåss mot han, boks han.
-En... -Ja.
...to, tre.
Slåss.
Kom igjen. Slåss.
Godt gjort.
Du bokser med hodet, kamerat.
Du lytter ikke.
Se etter svakheten hans. Du må finne hans svakhet.
-Jeg kan ikke finne en. -Du må finne en.
Se, han drikker vann.
Og dit det vannet går, skal du også.
Rett ned der.
Sett slagene dine der, så vinner du.
Hvis ikke, så taper du.
-Ok? -Ja.
Husk magen.
-Kom igjen. -Sånn, ja.
Kom igjen. Kom igjen.
Til hjørnet.
I hjørnet. I hjørnet.
-En, to... -Kom deg opp, gutt. Kom deg opp.
-...tre. Fire.
Musikk...
...sju...
...åtte...
...ni.
Greit.
Ja. Ja, gå, gå. Kom igjen.
Kom igjen. Du har han.
Ok.
-En... -Han har ham.
...to, tre...
...fire, fem, seks...
...sju, åtte, ni, ti.
Han er ute. Han er ute.
Det var hyggelig å kjenne deg.
Regnmakeren!
-Nå snakker vi her. -Snakker vi?
Hva snakker vi om?
Myten.
Nanny som oppdro meg-
-hun bodde i Alexandra.
Rachel.
Jeg var veldig glad i henne.
Men jeg tenkte aldri på hvem hun egentlig var.
Hvor hun bodde.
Hvordan hun levde.
Jeg trodde alltid at når hun dro hjem, så var det til et hus som vårt.
Bare mindre.
Ja.
Bare mindre.
Hvem kunne innbilt seg at en du var glad i bodde i Alexandra?
Ja.
Kom igjen. Fort.
Jeg... jeg burde dra.
-Ja. Selvfølgelig. -Ja.
Jeg... Jeg vil aldri glemme denne kvelden så lenge jeg lever.
-Takk. -Bare hyggelig.
God natt.
Ballet er neste lørdag.
Jeg hadde blitt veldig glad hvis du hadde vært mitt følge.
Hva med din far?
Vel, jeg får snakke med han. Han vil forstå.
Han vil. Bare vent og se.
Bare si ja og la meg uroe meg for resten.
Ja.
Takk.
-God...natt. Takk. -God natt.
Regnmakeren kommer.
-Duma. -Han kommer.
-Duma. -Regnmakeren kommer.
-Regnmakeren kommer.
Duma, regnmakeren kommer.
-Regnmakeren kommer. -Duma, han kommer.
-Regnmakeren kommer. -Regnmakeren kommer.
Regnmakeren kommer.
-Duma. -Duma, han kommer.
Regnmakeren kommer.
Å, regnmakeren. God morgen, regnmaker.
Hvordan har du det, regnmaker?
Gideon, jeg må si deg, jeg er ikke så komfortabel med dette.
Med hva? Vel, du trener uansett. Jeg også.
Folk ser oss gjøre dette sammen.
Hvem vet, kanskje noe av magien din smitter over på meg.
-Det er ikke noe magi. -Se hvem som er her.
-God morgen. -Morgen.
Vær så vennlig og sitt.
Dette er min nye venn, P.K., og dette er Miriam Sisulu og hennes nye klasse.
-Hei. -Hei.
-Du kjempet bra i går kveld. -Takk.
Jeg kan se at han har deg også.
Han overbeviste meg til å lære opp disse søte barna.
Jeg vet ikke hvordan man gjør det.
Å, kom igjen, frøken Sisulu, du er en naturlig lærer.
Bare se hvor flott, hva?
De sier hun er en veldig bra lærer.
Du snakker Zulu.
-Hils Maria fra meg. -Det vil jeg.
Sees. Farvel.
Pass deg for ham.
Du er skamløs, Gideon Duma.
Han kan overtale slanger til å gå.
-Hun kjenner deg. -Det burde hun.
-Vi skal gifte oss neste måned. -Hun kommer til å få hendene fulle.
Kom igjen.
Hva er køen til?
-Toalettet. -Toalettet?
Regjeringen tillater bare en pr. 200 stykker.
Loven sier at bare 2 prosent av oss får gå på skolen.
Og du vet hva man lærer der?
Nok afrikanere til å bli hushjelper eller gatefeiere eller gruveslaver.
Vi kan ikke engang lese apartheid-skiltene-
-som forteller oss hvor vi ikke får lov å gå.
Vet du, vi håper på en god morgendag i Sør-Afrika.
Men hvis vi ikke lærer å klare oss som selvstendige mennesker-
-vil det håpet forsvinne.
Forsvinne.
Og mitt folk vil bli lei.
De leie vil bli sinte.
Og de sinte vil bli voldelige.
Og så vil det ikke finnes en god morgendag for noen i dette landet.
Svart eller hvit.
Hva er det du sier, Gideon?
Jeg vil at du skal starte en skole og lære mitt folk å lese og skrive engelsk.
Hør, Gideon. Jeg sa ja til at vi skulle løpe sammen.
Jeg kan ikke lære millioner av mennesker å lese eller skrive engelsk.
Du lærte bort syngingen til mange i fengselet ved å undervise få.
-Det var annerledes. -Hva var annerledes?
Stammene sang sammen på grunn av myten.
De kom sammen på grunn av myten. De vil komme igjen på grunn av myten.
En myte du og jeg ikke tror på.
Helvetes tro. Helvetes tro. Jeg tror på Afrika.
Jeg tror på mitt folk. Jeg vil tro på fremtiden.
Hva tror du på, P.K.? Fortell meg. Hva?
-Pass munnen din, svarting. -Ja.
Ikke kjeft på ham.
Hvite må passe seg når svarte bruker fortauet.
KUN FOR IKKE-HVITE
Hva tror du på, P.K.? Fortell meg. Hva?
Hva tror du på?
Uansett hvilket spørsmål du har,-
-svaret vil alltid finnes i naturen.
Vi kan holde klassen lørdag kveld i klasserommet. Ingen er i nærheten.
Selvfølgelig med din tillatelse, sir.
Det er den Afrikandske lov vi lever under nå, mine herrer.
Vi er klar over det, sir.
Og du spør meg om å bryte den loven.
Og muligens sette hele skolens overlevelse på spill.
Du har lært oss at inkludering, ikke ekskludering,-
-er nøkkelen til overlevelse, sir.
Hvordan kan de bli inkludert hvis de ikke kan lese eller skrive engelsk?
Jeg er enig med deg, P.K. Men til syvende og sist-
-er det bare rundt ett dusin mennesker du snakker om å undervise.
Og hvor mye forskjell vil det egentlig gjøre?
En foss begynner med bare en vanndråpe, sir.
Se hva som kommer ut av det.
Så smart av deg, P.K.
Takk, sir.
-Ha en god helg. -Takk. Du også.
Ha en god helg, jenter.
Maria.
Kom hit.
-Jeg har store nyheter. -Jeg skal snakke med faren min i kveld.
Om ballet, han vil ikke si nei. Han vil ikke la meg gå glipp av det.
Det er ingen andre å gå med. Jeg har en hel tale klar.
Det trenger du ikke. Duma ville ha oss til å starte en skole.
Head ga oss lov til å bruke klasserommet. Vi begynner i morgen.
Blir du med oss?
I morgen kveld?
Ballet er i morgen kveld.
Maria, dette er viktig.
Vel, ballet er viktig for meg.
Hør, jeg trodde du skulle forstå.
Jeg skal ikke til ballet mitt. Du skal endre verden.
-Det er alt jeg forstår. -Maria, hør på meg.
Nei.
Nei. Ingenting i det hele tatt.
Takk.
Jeg skulle ønske de kunne være her uten å være her.
Nå, det hadde kanskje vært tålelig.
Venner-
-før min nydelige datter og Jacob og Anitas kjekke sønn-
-går til skoleballet sitt-
-vil jeg benytte sjansen til å ønske dem begge-
-lykke og en lys fremtid.
Og hvem vet, kanskje en felles fremtid.
Phillip og Maria.
Mens vi snakker om fremtiden-
-så vil jeg bruke øyeblikket til å annonsere for dere alle-
-at jeg etter nøye overveielse har bestemt meg for å forlate universitetet-
-og akseptere statsministerens tilbud om å bli med i hans forsamling.
-Gratulerer. -Å, vidunderlig.
Så han godtok boligformidlingsplanen din fullstendig?
-Uten noen rettelser. -Å, ja.
Hvorfor skulle han ikke? De eneste svartingene som får bo i bydelene-
-er de vi trenger for å jobbe.
Resten burde dra dit de tilhører. Det er derfor vi har delt opp landet.
Bli kvitt barna.
-Slummene vil bli mer enn halvert. -Akkurat.
Kanskje vi skulle laget et eget territorie for engelskmennene også.
Åh, det er en god ide. Jeg skal ta det opp med statsministeren.
En skål.
Til Marais Boligformidlingsplan.
-Til apartheid. -Til apartheid.
Til apartheid.
Det virker ikke rettferdig.
Unnskyld meg, Maria?
Det virker ikke rettferdig.
Hva da?
Territoriene deres er flere hundre mil borte.
Jeg ville ikke blitt fortalt av regjeringen at jeg ikke kunne bo med dere-
-fordi du jobbet i Pretoria eller Cape Town, og jeg ikke hadde tillatelse.
Maria, planen gjelder ikke for oss.
Jeg synes ikke den burde gjelde for noen, jeg.
Maria, når du ikke vet noe om et emne, er det best å ikke si noe.
Jeg... Jeg vet hva jeg har lest.
Jeg vet hva jeg har sett.
Så, hva har du sett?
Jeg har sett Alexandra.
Med den engelske gutten?
Svar meg.
Ja.
Når du ikke er på skolen, skal du være i dette huset.
Du får ikke lenger lov å gå ut alene.
Du får aldri mer se ham igjen.
Nå, unnskyld deg selv. Det er en pris for å ikke adlyde meg.
Hvis dette er prisen for å treffe en engelsk gutt,-
-hva er så prisen for å treffe en jødisk?
Jeg tolererer ikke dette, Maria. Gå til rommet ditt!
Eller hva med en svart? Hva er prisen for å se en svart, far?
Jeg vil ikke hate som deg. Jeg vil ikke.
Maria.
Maria!
Maria.
-Er det greit? -Absolutt.
-Nydelig vær vi har. -Det er det. Kom igjen.
Kom igjen.
Rett gjennom den døra der.
Kom igjen. Du blir våt.
På tross av regjeringens forsøk-
-på å ikke la dere lære å lese eller skrive engelsk-
-har dere klart å gjøre det.
Det er ikke en liten prestasjon.
Det vi håper å gjøre her i kveld-
-er å ta kunnskapen deres ett steg videre-
-og å lære dere å lære engelsk til andre.
Slik at dagen kommer, ved Guds vilje-
-hvor hver og en av dere står foran en klasse-
-og gjør akkurat det jeg gjør nå.
Nå, det er to typer bokstaver:
Konsonanter og vokaler.
Morrie peker på vokalene.
A.
E.
I.
O.
Og U.
Hver vokal har en lang lyd og en kort lyd.
Vi starter med den lange lyden.
Hvis dere gjentar etter meg.
-A. -A.
-E. -E.
-I. -I.
O.
Jeg tenkte du kanskje trengte litt hjelp.
-Kom inn. -Du ville se oss, sir?
Ja, kom inn. Lukk døra.
Dette er oberst Bretyn fra politiet.
Og hans assistent, sersjant Botha.
Han har kommet for å stenge lørdagsskolen.
Kan han gjøre dette, sir?
Han kan få skolen stengt og jevnet med jorda på 24 timer, gutt.
Kom nå, herr rektor. La oss avslutte dette nå.
Jeg har fortsatt en full dag foran meg.
Lørdagsskolen vil bli oppløst inntil videre beskjed.
Permanent, min herre.
Ja, permanent.
Takk, min herre.
Samarbeidsviljen din vil bli notert i min rapport. Ha en god dag.
Er det virkelig slutten på det, sir?
Vel, for øyeblikket, er jeg redd det er det.
Sir.
Hvis vi lar dem komme unna med det på vår egen bakke-
-vil det aldri endre seg.
Historien er uenig med deg.
Historien bruker for lang tid.
Ja, det vet jeg den gjør.
Men den er aldri snill mot de som forhaster seg.
Var det alt, sir?
Ja, takk.
Å, en ting til.
Jeg vet dette kanskje ikke kommer som noen trøst-
-men disse kom i morges.
Dere har begge kommet inn på Oxford.
-Takk. -Fullt stipend til deg, P.K.
Gratulerer.
Takk, sir.
Det var alt. Takk.
Det var han, var det ikke?
Botha, ja.
Er onkelen din fortsatt sokneprest på St. Martins?
Fortsatt sokneprest og liberal som vanlig. Hvorfor?
Gå tilbake. Gå tilbake!
Jeg skylder deg noe, du din lille drittsekk.
Jeg ble slått av faren min for skammen over å bli utvist.
Jeg ble tvunget til å bo på låven.
Jeg fikk ikke lov til å dra tilbake til skolen. Livet mitt var noe dritt.
-Du kan ikke være seriøs. -Stopp.
-Du prøvde å drepe meg. -Jeg ble stemplet som en idiot av alle.
De kjente deg godt.
Gideon, nei.
-Nei. -Helvetes svarting.
Nå, vent litt. Dette er...
Ikke mer. Ikke mer.
Du er kanskje tungvektsmesteren i landet-
-men du er fortsatt en skam for det.
Jeg skal få dette rasemiks-hullet stengt.
Vil du stenge dette stedet?
Du kan bare prøve. Jeg trenger ikke dyr her inne.
Det er allerede fullt av dyr.
Nå, kom igjen. Kom deg opp.
Jeg er ikke ferdig med deg.
Eller Marais-jenta.
Jeg dro til rommet ditt på skolen. Jeg så overalt. Jeg var så bekymret.
Hvor har du vært?
Min far sender meg til min tante i Pretoria.
Hvis jeg treffer deg vil han arrestere deg og ødelegge livet ditt.
Han kan ikke ødelegge livet mitt.
Jeg har kommet inn på Oxford.
Bli med meg.
-Til England? -Ja, til England.
Bort herifra.
Jeg... Jeg drar til Pretoria i morgen tidlig.
Jeg blir ferdig med skolen om en måned.
Jeg skal komme og hente deg med en gang.
Lover du?
Jeg lover.
Den var min mors.
Min far gav den til henne.
Da de forelsket seg i hverandre.
Jeg elsker deg.
ANGLO-AMERIKANSK
Svart og hvit sammen.
De vil ikke like det.
Til helvete med hva de liker.
Jeg trener boksere, ikke strutser-
-som later som at det ikke er noe trøbbel hvis de ikke kan se det.
Jeg trener dem til å stå i den ringen og utfordre motstanderen til å være bedre.
Jeg kan ikke lære bort en måte og oppføre meg på en annen.
I hvert fall ikke nå lenger.
Kan du male?
Litt.
Vær så god.
En kunstner?
Helvetes nazister. Kom igjen.
Fjern hendene dine, mann.
Helvetes nazister.
Fjern hendene dine.
Fjern hendene dine, mann.
-Mr. Gruenewald. -Fjern hendene dine.
-Mr. Gruenewald. -Gå tilbake, gutt.
-Alle ut, nå. -Nei!
Botha.
Drittsekk.
Vær en mann, gutt! Ikke la dem knekke deg!
Nei! Ikke vær søppel.
Helvetes søppel.
Følg ditt hjerte.
-Gjør det du tror er rett. -Mr. Gruenewald.
-Drittsekker. -Mr. Gruenewald.
Gruenewald!
Du din helvetes svarting-ræv.
Du er søppel, Botha!
Du er en skam for vårt folk!
Du er søppel! Du er søppel!
-God kveld. -Hei.
Kom inn. Kom inn, er du snill.
Gideon, fikk du rapporten fra doktoren?
Å, ja. Han sa at ett virker like bra som to.
Gideon, det var meg de kom for.
-Hvis jeg kunne gitt deg mitt øye... -Jeg vet. Ikke uroe deg.
Jeg synes 20 lærere er viktigere enn ett øye.
Jeg mener det. Jeg mener det.
Jeg klarer meg.
Du skjønner, du har en jobb å gjøre.
Gjør den.
Jeg vil takke dere alle for å ha mot til å komme.
Vil Maria komme?
Nei, faren sendte henne til Pretoria.
Vi begynner med kapittelet om bøying av verb.
Begynn er du snill, Joshua.
"Å være..."
Etter lyden å dømme, er det sannsynligvis onkelen min.
Fortsett, Joshua.
"Jeg er.
Du er. Han er."
Det virker som at vi har en gjest.
Jeg tenkte du kanskje kunne bruke disse.
Du er gal.
Det er arbeid å gjøre.
-Den er til deg. -Maria, jeg kan ikke tro det.
-Jeg tok med noen blyanter. -Å, så flott.
Ta den.
-Spør og du skal motta. -Amen.
Nå som Maria er tilbake, kan vi starte på nytt.
Joshua, er du snill å begynne?
"Å være."
Vær så snill, sir. Du krenker kirkens hellighet.
Nei, du gjør det, rødnakke. Med dine helvetes raseblandings-ideer.
Jeg er Daniels datter. La oss være i fred!
-Sersjant, ta jenta. -Nei, stopp!
Fjern hendene dine.
Nei, la i hvert fall kvinnene gå.
Dere vil være likeverdige, så hvorfor ikke kvinnene også?
-Nei, vent. Vi skal dra. -Slipp.
Du burde ikke ha kommet, gutt.
-Nei! -Slipp meg. P.K.!
Slipp.
Fjern hendene dine. P.K.
P.K.
Nei!
Maria!
Maria! Maria!
Daniel.
Daniel!
Nei!
La det være.
Marias død knuste meg som ingenting hadde gjort før.
Jeg hadde ikke lenger vilje til å stå imot.
Jeg var beseiret.
Jeg måtte fortelle Duma at jeg skulle til Oxford.
-E. -E.
-I. -I.
-O. -O.
-U. -U.
Veldig, veldig bra, barn.
Nå tar vi de korte vokalene.
-A. -A.
Demonstrerer hvordan verbet virker.
Nå, gi meg et eksempel på den singulære formen av verbet, "å være."
-Jeg er. -Det er korrekt.
Lang A.
Du er.
Hør på dette.
"Vi mener det er en selvinnlysende sannhet-
-at alle mennesker er født like,
At de alle har fått visse..."
Umistelige.
-Umistelige. -Lige.
-Ja. -Det virker.
Hva var det jeg sa?
"Og at retten til liv, frihet og streben etter lykke er blant disse."
-Godt gjort. -”At å sikre disse rettighetene..."
Og det vil virke i Durban, i Pretoria, i Cape Town.
Vi drar om morgenen.
"...avleder deres rettferdige krefter..."
Gideon, nei. Nei, jeg kan ikke.
Regnmaker, hva blir det til?
Oxford eller en god morgendag?
Døde Maria for ingenting?
Si meg.
Hva blir det til? Si meg.
Ja.
-A. -A.
Det var det jeg trodde.
De kommer for P.K.! Politiet! De kommer for P.K.
P.K., de kommer for å ta deg.
Politiet. Politiet.
-De kommer for P.K. -Kom igjen.
P.K., P.K., de kommer for deg.
Stå der du er. Du er under arrest-
-for å bryte steds- og reguleringsloven.
Denne veien.
Denne veien. Denne veien.
Denne veien. Kom igjen.
Gideon, hør på meg, jeg vil ikke la dette skje.
-De vil ha meg. -Det handler ikke om deg.
Det handler om oss alle.
Hvis vi gir dem det de vil ha vil ikke kampen bli kortere.
Stopp. Stopp.
Stopp.
Gå. Gå. Gå.
Hvor er rødnakken? Hvor er den hvite gutten?
Fortell meg.
-Hvor er han? -Jeg vet ikke.
Til venstre for deg.
Fort dere, barn. Fort dere.
Fort dere, barn.
-Herregud. -Har du sett P.K.?
Nei, nei, det har jeg ikke. Hør, jeg må få barna bort.
Finn ham før de gjør det.
Kom, barn. Kom.
To ganger er nok!
Hvor er den hvite gutten?
Fortell meg hvor han er.
Du kan ikke skjule ham.
Vi er loven.
Bryter du loven, betaler du, svarting.
Hvor er den lille drittsekken?
Vil du lære engelsk?
Jeg skal lære deg engelsk.
Dette er en kule.
Kula går inn i våpenet.
Det er over, Botha.
Du har fanget meg.
Send de tilbake. Ta meg inn.
Jeg skal ta deg inn.
Når jeg er ferdig med han.
Nei.
Men du-
-jeg skal ta deg inn når du er død.
Du din svarting-elskende dritt.
Nå, pissekølle,-
-skal vi bokse?
Du ødelegger landet, din drittsekk.
Kom deg opp.
Du og den Maria-kjerringa.
Kom igjen.
Du...
Det er greit.
Han... Han er en veldig god kokk, vet du det?
Ja.
Jeg husker hvordan Nanny fortalte meg-
-at hvis jeg lyttet til vinden, ville jeg høre mitt livs stemmer.
Jeg lyttet og hørte Doc snakke om rettferdighet.
Jeg hørte Geel Piet snakke om håp.
Jeg hørte Dabula Manzi, den gamle medisinmannen, snakke om mot.
Jeg hørte Maria.
Disse er stemmene i mitt liv.
Afrikas stemmer.
Disse er stemmene jeg vil bære med meg, når jeg og Duma setter ut sammen-
-for å hjelpe landet vårt nærmere en god morgendag.
I Sør-Afrika og verden rundt-
-fortsetter kampen for å vinne verdighet og likeverd for alle mennesker.
Endringer kan komme fra styrken til mange-
-men bare når mange står sammen og former den uovervinnelige-
-kraften til en.